DVOŘÁKOVÁ, A. OLOMOUC – Densification Urbaine – zahuštění zastavění [online]. Brno: Vysoké učení technické v Brně. Fakulta architektury. .
2. Urbanistické řešení Reakce v měřítku území vychází z hluboké přípravy informací, analýz, technických parametrů, současného stavu s promítáním do historie. Otázky a potom odpovědi se postupně upřesňují stejně jako hierarchie v metodě práce. Území je definováno přesnou klasifikací jeho jednotlivých částí, které se samozřejmě prolínají a vyvíjejí. Přístup k projektu je brán v duchu základního tématu ateliéru „Densification urbaine“ [dánsifikacion urbén], kdy rozpínavost města je jednou ze základních otázek projektu. Reakcemi a hledáním odpovědí v principu „znovunavázání rovnocenného vztahu mezi městem a krajinou, mezi krajinou a člověkem“ zdůrazňuje autorka svůj jasný postoj opozice k platnému územnímu plánu, který pouze „reguluje“ zvětšováním jeho zón stavění v krajině při neustálém posouvání hranice města směrem ven. Krajina je podstatným prvkem celé práce. Nejen v metodě přístupu, ale v její přesnější klasifikaci jako „příměstské, městské, zemědělské, logistické či dálniční“. Vztah krajiny s městem je brán ze dvou stran pohledů „pohled na krajinu skrze město, ale i pohled na město očima krajiny“, jak dále upřesňuje autorka. Výjimečnost konceptu tkví i v jeho zakotvení v širším krajinném rámci, kdy do Olomouce vstupují ze tří stran podél řek zelené klíny. Na oné západní ovšem „chybí“, stejně jako jasná koncepce potenciálu zeleného okruhu v území fortového věnce na rozhraní města a krajiny. Tyto dvě šance autorka proměňuje uvědomělým posazením řešeného území právě do křížení těchto dvou krajinných prvků „pohybu i setrvání“, které daruje nejlidnatější části města. Tato příprava základů k novým pohledům, reakcím a úvahám je vyjádřena v koherentní filozofii, která vždy práci posouvá do všeobecnějšího pohledu, se stále přesným kritickým postavením ke své práci. Zde je další hodnota, kterou tento postoj přináší; vědět, kde se nacházím a kam směřuji. Řada konkrétních reakcí k jednotlivým problémům studovaného území nejsou jen specifickými odpověďmi, ale také s kontrolou v jeho měřítku s vědomím postupných, jednoduchých a většinou nezávislých zásahů. Tato flexibilita je jednou ze silných stránek konceptu a jeho metody uplatnění. Mluvíme zde o obnovené krajině změnou její struktury, nových cest, alejí, mezí a ekologických podmínek. Dálniční obchvat je vnímám jako část současné krajiny, která ho může překročit vysazením nových stromořadí při regulování pohledů na město i krajinu v jiné rychlosti vjemů. Navržené čtyři přechody se mohou stát body vybavení krajiny, stejně jako se doprava v budoucnu stane klidnější – pomalejší i méně hlučnou a znečišťující. Každý z pólů studovaného území je viděn s pohledem jeho potenciálu přidané hodnoty, jak k pobytu člověka v krajině, tak v místech možného „přípustného“ zastavění v logice přímého styku s krajinou, ovlivňující jeho průchozí strukturu. A 95 3. Architektonické řešení Je třeba tuto kapitolu hodnocení nechat v její identitě konstruktivní kritiky. Jsme zde před prací architektky a přeci jen před architektonickým projektem, v němž se odráží přístup v kontextu velkých projektů. Jeho role je zde v kritickém pohledu na všeobecnější problémy, které dokáže identifikovat, dávat v otázku, provokovat a přicházet s reakcemi, odpověďmi i řešeními. Hodnotou této práce je postavení autorky v této roli, kterou dobře uhrála svým racionálním a pragmatickým odstupem. V konkrétních rozhodnutích si dobře uvědomuje současnou sílu výjimečných míst neředínského horizontu, cihelny, fortu, ale i oněch více odtažitých při jejich jasných zlepšeních a uvážlivém doplnění strategických pěších a cyklistických propojení. A 95 5. Formální úroveň Kultivované grafické vyjádření doprovází první kapitoly textů ve vyvážené hodnotě, jak obsahu textů, tak i formy a podstaty ilustrací. Obě formy vyjádření zůstávají v racionálním duchu úvah a reakcí v rámci architektonického přístupu, pro nějž je charakteristické východisko principu prázdného stolu, (začátku bez obvyklých konvencí), které se objevuje i ve výběru barev vybízejícího ke čtení základních úvah. A 95 Slovní hodnocení práce: Rozsáhlá práce, jak teoretické části, tak i samotného projektu je pragmatickým, ale angažovaným pohledem na jedno z nejcitlivějších území okraje Olomouce v přímém kontaktu s jeho okolím – krajinou. Téma krajiny založené na společném tématu „densification“ je bráno z pohledu skrze město na krajinu a očima krajiny na město. Práce je připravená k dalším krokům, jak politiků a obyvatel Olomouce, tak širokého týmu specialistů. Otázky a náměty k obhajobě: Kde se nachází rozhraní mezi projektem architektury a projektem územního plánování? Jak chápe autorka tezi, že architektura a urbanismus je jedno a totéž? Jak vidí autorka vývoj obce Hněvotín?
Kritérium | Známka | Body | Slovní hodnocení |
---|---|---|---|
Přístup studenta ke zpracování | A | Rozsáhlá práce Aleny Dvořákové je svědkem jejího přístupu k vybranému tématu, které je již v jiném měřítku než klasický diplomní projekt. Sám o sobě již svědčí o energii a času, které mu autorka věnovala. Samotné zadání práce se upřesnilo vzhledem k měřítku, ve kterém se pohybovala; kladla důraz na: základní údaje a analýzy charakterizující území, zdůraznění cílů návrhu, popis situačních vazeb, stávajících poměrů a potenciálu využití, začlenění času jako čtvrté dimenze architektury, strategii a metodu plánování a další definované ve stálém upřesnění během vývoje práce. Nyní jsme před konečným výsledkem nových hodnot, pohledů a úvah, které se nabízejí k další práci již multioborovému týmu, kterou si autorka dobře uvědomuje. Konečný výsledek práce se ale především nabízí k reakcím obyvatelům a politikům města Olomouce, kdy se závěrečná slova Aleny Dvořákové stávají skrytým manifestem: „…nebuďme laxní vůči místům, ve kterých žijeme…“ a dále “…nepředpokládám jako výsledek své práce nic jiného než obyčejnou víru v nás. Víru v člověka.“ A 95 |
Autorka prokazuje schopnost analytického i kritického uvažování a schopnost srozumitelné prezentace vlastního poznání ve složité problematice rozvoje města a budoucí kvality života. Otázky a náměty k obhajobě: - Můžete popsat nebo vysvětlit reálný obrys „prstence“ v západní části města Olomouce? - Je možné řešený princip rozšířit na město Olomouc jako celek, kdy by měl zelený pás za cíl propojit město s okolní krajinou, jak je např. vepsáno do koncepce tvorby zeleného pásu hl. města Prahy?
Kritérium | Známka | Body | Slovní hodnocení |
---|---|---|---|
Urbanistické řešení | A | Jelikož autorka předkládá diplomovou práci, jejímž tématem je hodnocení kvality krajiny ve vztahu k městu a to nejen z pohledu územního plánování, je oponentní posudek soustředěn právě jen na kritérium z pohledu urbanistického řešení. Autorka důkladně analyzuje území západního okraje města Olomouce, odhaluje poznání kulturních vrstev řešeného prostředí a na jejich základě předkládá vlastní interpretaci možného urbánního vývoje této části města v širším kontextu. Její přístup se kriticky vymezuje vůči územnímu plánu města Olomouce a přináší pohled, který přirozeně vyplývá z podrobné analýzy území a pohledu na význam krajiny pro život města, v níž je vepsána stopa minulého vývoje. Autorka si klade otázky po smyslu krajiny v kontextu města, jakou má mít taková krajina podobu a především, jak s ní má být nakládáno. Práce přináší reálné vymezení území s „prstencem“ a západním „klínem" v území Neředína a Hněvotína, pro něž v obecné rovině definuje kvality a činnosti. Základ této koncepce je podložen východisky územního plánu města Olomouc. Navržená fragmentace území v radiálním západním „klínu“ vychází z poznání kvalit hospodaření na zemědělské půdě v minulosti, kvalit topografie krajiny s cestami, stromořadími, remízky nebo drobnými mokřady, které jsou pro člověka přirozeným prostředím. Tato fragmentace není předkládána jako dogma, ale jako možná cesta postupného naplňování různorodými aktivitami. Autorka ve své práci polemizuje s urbanistickou koncepcí města na zastavění části dotčeného území, konkrétně Neředínského svahu a Tabulového vrchu, a přináší vlastní jednoduchou urbanistickou strukturu, která předpokládá respektování krajiny navazující na město, její prostupnost před ekonomickým vytěžením. Za drobný nedostatek považuji absenci detailnějšího rozpracování intervencí, které by nahradily současná očekávání města v dotčeném západním segmentu území např. nalézt potenciál uvnitř města a které by mohly být odpovědí na téma zadání diplomové práce „Densification Urbaine-zahuštění zastavění.“ Autorka si je vědoma obtížnosti zvolené problematiky a přesahu tématu do dalších společenských disciplín včetně zásahu do vlastnické struktury, jejíž řešení není snadné. Vysoce hodnotím kontextuální uvažování, kdy je krajina oprávněně považována za součást tkaniva města a současně za svébytné prostředí nezaměnitelného charakteru. | |
Architektonické řešení | |||
Provozní řešení | |||
Technicko konstrukční řešení | |||
Formální úroveň | A | Autorka zpracovala práci na velmi dobré grafické úrovni, analytickou část a vlastní návrh doplňují srozumitelné grafické přílohy. Celková forma ilustrující řešenou problematiku je rozsáhlá a velmi kultivovaná. |
eVSKP id 141122