URMINSKÁ, B. NOVÉ NA STARÉ – Brno, nároží Bratislavská - Stará [online]. Brno: Vysoké učení technické v Brně. Fakulta architektury. 2014.
Koncept ovládá motiv rozšíření veřejného prostoru na úkor parteru a zároveň snaha zachovat nároží. Vzniká tak objekt, který má sice jednotící fasádu, ale svým objemem vytváří zajímavé a promyšlené nároží. Autorka je schopna vnímat potřeby místa, citlivě reagovat na požadavky a hledat východiska. Návrh je dobře zdokumentován, adjustace je silnou stránkou projektu.
Kritérium | Známka | Body | Slovní hodnocení |
---|---|---|---|
Přístup studenta ke zpracování | A | Práce na konceptu se zpočátku zadrhla, ale ve druhé polovině semestru Barbora Urminská vše dohnala a předvedla velice dobře své schopnosti dotáhnout koncept do zdařilého finále. Pracovala samostatně ve vysokém tempu. S jejím přístupem jsem spokojen. |
Jinak přehledně a souvisle zpracovaná práce trpí především nesouladem mezi proklamovanou snahou vytvořit veřejný prostor, který ale kvalit veřejného prostoru nedosahuje. Návrh v sobě potenciál pro kvalitní řešení skrývá, ale neodhaluje a bohužel tak působí těžkopádně a nepřesvědčivě.
Kritérium | Známka | Body | Slovní hodnocení |
---|---|---|---|
Urbanistické řešení | D | Snaha o netradiční pojetí veřejného prostoru zde neskončila úplně šťastně. Vytvoření jakéhosi zálivu překlenutého základní hmotou objektu nepřináší, vzhledem ke komplikacím, kýžený výsledek – takto složitě získaný prostor je z větší části pouze zády servisních a komunikačních prostorů domu, získaný veřejný prostor je využit prakticky jen na neucelené fragmenty zeleně s parkováním a ani perspektivní zákresy toto zvolené řešení nepodporují – stromky se smutně krčí pod převislou hmotou domu. Jako dobrý považuji způsob napojení hmoty objektu na stávající zástavbu. | |
Architektonické řešení | C | Zatímco fasáda do ulice Bratislavská přináší jakousi rozmanitost ve formě různě velkých oken a použití lodžií, fasáda do ulice Stará, která paradoxně drobnější měřítko vyžaduje, je řešena velmi stroze a monotónně. Potenciál jednotlivých teras ve vnitrobloku není přesvědčivě využit, samotné nároží není řešeno prakticky vůbec, možnosti rohových oken v zazubení fasád nejsou rovněž uspokojivě využity. | |
Provozní řešení | D | Orientace a dispozice bytů jsou uspokojivé, použití dispozice s relativně velkou vstupní halou ale nenachází odezvu v napojení na obývací prostor, u chodbových dispozic (např. byt 3,6, 9,10) je plocha chodby ve výrazném nepoměru k celému bytu (u bytu 3 téměř 25% plochy). | |
Technicko konstrukční řešení | C | Drobné nepřesnosti ve skladbě konstrukcí (skladba A – horký asfalt) nepřináší zásadní problémy, konstrukce i skladby jsou realizovatelné. Použití železobetonových monolitických stěn je ale opodstatněno prakticky pouze u převislé části hmoty, celkově však nerozumím kombinaci zvolených konstrukcí (cembonitový obklad, ž.b. stěny), které nejsou příliš příznivé pro vnitřní prostředí bytů, nevyužívají potenciál pro vytváření velkoformátových otvorů a možnosti použití cembonitových desek nejsou přesvědčivě využity | |
Formální úroveň | C | Po formální stránce je práce zpracována jasně a přehledně s dobrou grafickou úrovní, k úplnému pochopení zvoleného řešení však chybí analytická nebo jinak vysvětlující část. |
eVSKP id 72998