\chapter{Limitní parametry metody}\label{limit}

Tato kapitola definuje limitní parametry pro navrženou metodu transkripce, tedy parametry, které musí daná skladba splňovat, aby metoda fungovala. Limitní parametry jsou:\\

\begin{enumerate}
\item \textbf{tempo skladby} by se mělo volit pomalejší, nejlépe okolo 50 - 80 úderů za minutu, což znamená, že čtvrťovou notu hrajeme tak rychle, abychom ji zahráli 50 - 80 krát za minutu. Tempo by mělo být pomalejší z důvodu, že metoda při rychlé změně not nestihne zaznamenat úplně všechny hrané noty.\\

\item \textbf{rytmus skladby} musí být jednodušší. V této práci jsem se zabýval více detekcí výšky not než detekcí rytmu. Kvůli jednoduchosti algoritmu detekce rytmu jsem se omezil pouze na celé, půlové, čtvrťové a osminové noty viz kapitola (\ref{hud_notace}), kde jsou jednotlivé délky not popsány. Když bude analyzovaná skladba obsahovat i jiné délky not, daná metoda je nezaznamená. V případě složitějšího rytmu bude také analyzovaný rytmus not značně nepřesný a nepřehledný.\\

\item \textbf{hudební rozsah not skladby} může být od druhé oktávy až po sedmou oktávu, což je frekvenční rozsah not od 65.406 Hz do 3951.066 Hz. V případě většího rozsahu je ale pravděpodobnost výskytu chyb větší. Z výsledků měření mi vyšlo, že nejlepší rozsah skladby je 4. až 6. oktáva, resp. 3. až 5. oktáva, kde se frekvenční rozsah pohybuje od 261 Hz do 1975 Hz, resp. od 130 Hz do 987 Hz. Tyto frekvenční rozsahy tónu jsou v běžných skladbách nejpoužívanější. \\

\item \textbf{analyzovaný hudební nástroj} by měl být piano, pro které byla metoda navržena a optimalizována. V případě volby jiného nástroje může mít daná metoda horší výsledky, než jsou prezentovány v kapitole (\ref{vysledky}), nebo vůbec nemusí fungovat.\\

\item \textbf{rychlost analýzy a výpočetní výkon:} rychlost analýzy skladby závisela také na volbě analyzovaného rozsahu frekvencí skladby a zda byl program nastaven na rozlišení 12 nebo 48 frekvencí na oktávu. Aplikaci jsem postupně testoval na třech počítačích:\\
\begin{enumerate}
\item první testovaný počítač byl s dvoujádrovým procesorem Intel Core i5 s taktovací frekvencí 1,4 GHz, pamětí RAM 8 GB a operačním systémem macOS High Sierra. Při tomto výpočetním výkonu s analyzovaným rozsahem frekvencí od 65 Hz do 3951 Hz a rozlišením 12 frekvencí na oktávu trvala analýza skladby (dlouhé 45 sekund) zhruba 18 sekund. Při tomto rozsahu a rozlišení 48 frekvencí na oktávu trvala analýza téže skladby zhruba 6 minut a 30 sekund.\\

\item druhý testovaný počítač byl s dvoujádrovým procesorem Intel Core i7 s taktovací frekvencí 1,9 GHz, pamětí RAM 8 GB a operačním systémem Windows 8.1. Při tomto výpočetním výkonu s analyzovaným rozsahem frekvencí od 65 Hz do 3951 Hz a rozlišením 12 frekvencí na oktávu trvala analýza skladby (dlouhé 45 sekund) zhruba 16 sekund. Při tomto rozsahu a rozlišení 48 frekvencí na oktávu trvala analýza téže skladby zhruba 6 minut.\\

\item třetí testovaný počítač byl s dvoujádrovým procesorem Pentium s taktovací frekvencí 3,06 GHz, pamětí RAM 4 GB a operačním systémem Windows 10. Při tomto výpočetním výkonu s analyzovaným rozsahem frekvencí od 65 Hz do 3951 Hz a rozlišením 12 frekvencí na oktávu trvala analýza skladby (dlouhé 45 sekund) zhruba 32 sekund. Při tomto rozsahu a rozlišení 48 frekvencí tuto skladbu počítač vůbec nedokázal analyzovat. Sekl se a byl nutný restart počítače.\\

\end{enumerate}
 V jedné oktávě máme jen 12 tónů, proto by teoreticky mohlo stačit rozlišení 12 tónů na oktávu. V případě většího rozlišení mají jednotlivé tóny nastavený rozsah frekvencí. Frekvence, které spadají do tohoto rozsahu, považujeme za jeden tón. Volbou většího rozlišení můžeme dosáhnout lepších výsledků na úkor delší analýzy skladby.\\
 
\item \textbf{paměťová náročnost} dosahovala při skladbě dlouhé 45 sekund, rozsahu frekvencí od 26 Hz do 4434 Hz a rozlišení 12 tónů na oktávu 2 GB paměti RAM. Při stejné skladbě v rozsahu frekvencí od 26 Hz do 4434 Hz a s rozlišením 48 tónů na oktávu dosahovala paměťová naročnost 8 GB paměti RAM. \\
\end{enumerate}